Димитър Бояджиев
Бяла нощ

chitanka.info

Бяла нощ — че месец злат

облак млечен го закрива.

В бяла нощ със трепет млад

момко при мома отива.

Сънен бляск — и в пътя пуст

здрачни сенки здрачно шъпнат

шопот чужд — и тъй не чужд —

момку чак косите тръпнат…

А след миг на мъжки врат

бисер живи ще увисне,

до гърди със трепет млад

момко либе ще притисне.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.